![Muntatge amb fotos de personatge](https://e-noticies.cat/filesedc/uploads/image/post/pedrosanchez-palestina_1200_800.webp)
Pedro Sánchez es guanya Hamàs
Pedro Sánchez lidera la diplomàcia europea partidària del reconeixement de l'Estat palestí
Pedro Sánchez ha sol·licitat aquesta setmana comparèixer al Congrés dels Diputats per aclarir la posició del Govern espanyol sobre el reconeixement de l'Estat palestí. Ho ha fet després que la televisió pública irlandesa desvetllés la intenció d'Espanya i altres països de la UE de reconèixer l'Estat palestí el proper 21 de maig. Sánchez està liderant la diplomàcia propalestina a Europa, i l'organització terrorista Hamàs ja prepara una carta de felicitació.
Així ho ha revelat Vozpópuli, que citant fonts de la seguretat afirma que Hamàs podria seguir amb Espanya el mateix exemple que amb les Bahames i Trinitat i Tobago. Els països van rebre una carta d'agraïment després de reconèixer l'Estat palestí aquesta mateixa setmana. Segons el digital, Hamàs publica un comunicat davant de cada reconeixement, i només cal saber si la felicitació arribarà de forma col·lectiva oa cadascun dels països.
L'altra cara de la moneda és la crisi diplomàtica amb Israel arran de l'ofensiva diplomàtica del govern espanyol. El govern de Benjamin Netanyahu adverteix que el reconeixement de l'Estat palestí suposaria un blanquejament del terrorisme de Hamàs, causant de l'actual crisi al Pròxim Orient. Tot i la creixent pressió internacional per a un cessament de les hostilitats sobre Gaza, Israel manté el seu objectiu de la derrota total de Hamàs i desafia països hostils com Espanya.
Palestina, una carta electoral per a Sánchez
"Nosaltres, el Moviment de Resistència Islàmica Hamàs, acollim amb satisfacció la decisió anunciada pel govern de Bahames de reconèixer l'Estat de Palestina". Així diu el comunicat enviat per Hamàs a Bahames, en agraïment pel seu gest. En una carta molt semblant a la que podria rebre aviat Pedro Sánchez, lloen la decisió “que serveix a les aspiracions del nostre poble palestina d'alliberament i d'independència”.
Hamàs denuncia la campanya sistemàtica d'extermini i desplaçament a mans del criminal exèrcit d'ocupació sionista. I fa una crida "a tots els països perquè defensin la justícia de la causa palestina i donin suport al nostre poble i el seu dret a la llibertat i l'establiment d'un Estat palestí independent amb Jerusalem com a capital". És clar que més enllà de les operacions militars a Gaza, el bàndol palestí està guanyant per golejada Israel a la diplomàcia internacional.
Qui ha jugat un paper decisiu a Europa ha estat Pedro Sánchez, que ha fet diversos viatges oficials per convèncer els seus socis europeus. Ho ha fet en part mogut per les pressions dels seus socis de govern, Sumar, però també per marcar un perfil més esquerranista en moments d'angoixa. De fet, n'hi ha que veuen en la seva compareixença al Congrés les properes setmanes una intenció electoral a les portes de les eleccions europees del 9 de juny.
Una política exterior erràtica
A més, amb la seva ofensiva diplomàtica Pedro Sánchez aconsegueix tornar a guanyar rellevància internacional després del seu pas per la presidència del Consell Europeu el 2023. El president del Govern espanyol necessita reforçar el seu prestigi internacional ara que les coses no li van tan bé a l'escenari domèstic. Per això, però, ha hagut d'arriscar en una estratègia que posa en qüestió la coherència de la política exterior del seu govern.
Ara molts critiquen la incoherència que suposa el gir del Govern espanyol al Sàhara occidental i el seu posicionament a favor de l'Estat palestí. Es tracta de dos conflictes colonials similars, en què l'esquerra assenyala igual el regne marroquí i l'Estat d'Israel com a agressors i forces d'ocupació. Tot i això, en un cas Espanya recolza el Marroc mentre que a l'altre encapçala l'ofensiva contra Israel.
Això reforça la idea que el Govern espanyol no té una línia clara en política exterior sinó que es mou a ràfegues mogut pels seus interessos. Per exemple, creuen que el gir amb el Marroc respon a suposades pressions del regne alauita, mentre que el seu lideratge amb Palestina obeeix a la necessitat de reforçar el seu prestigi internacional com a líder d'esquerres. Això pot donar alguns rèdits a curt termini, però a llarg termini compromet la credibilitat d'Espanya a nivell internacional.
Més notícies: