![Muntatge de la Universitat de Lleida i una dona de neteja desenfocada](https://e-noticies.cat/filesedc/uploads/image/post/montaje-universitat-lleida-mujer-limpieza_1200_800.webp)
La foto que deixa en evidència a l'esquerra pro Palestina d'una universitat catalana
Com sol ser habitual, les protestes estudiantils les han de netejar els treballadors més precaris
La Universitat de Lleida ha viscut una jornada de protestes i reivindicacions estudiantils. El motiu no és altre que la guerra a Palestina. A diferència de la majoria d'universitats, que sí que han trencat relacions amb Israel, el Consell de Govern de la UdL ha decidit no trencar les relacions amb el país hebreu.
D'aquesta manera, la proposta estudiantil ha estat desestimada per 26 vots en contra i 13 a favor, ha explicat la universitat en un comunicat . En qualsevol cas, des de la universitat diuen “haver posat sobre la taula les violacions reiterades del dret internacional” i “han defensat el boicot acadèmic com una eina de pressió lícita i no violenta per pressionar l'Estat israelià”.
Protestes i després a netejar
Per la seva banda, els estudiants no han acceptat aquesta decisió i han posat el crit al cel. Després de la votació, un grup d'estudiants propalestins van intervenir a la roda de premsa que va oferir el rector, el professor Jaume Puy i Llorens, i el van increpar en públic:
Poc després, els estudiants van continuar amb les protestes i van llançar pintura contra algunes portes i parets. Cosa que va haver de ser netejada per part de l'equip de neteja i, en particular, per una de les treballadores, que va haver d'anar amb espàtula netejant una per una les taques a terra:
Aquest és un altre exemple de la dinàmica de les protestes universitàries. Molt intensos i reivindicatius, els moviments estudiantils se solen resoldre amb protestes més o menys mediàtiques que no tenen molt més recorregut. En el millor dels casos es queden en una qüestió interna perquè, moltes vegades, no són res més que un amplificador de les joventuts dels partits, sobretot dels partits més antisistema.
Alhora, també és habitual que les protestes oscil·lin entre la reivindicació i la festa. Això genera escenes de residus i desordres que han de ser netejades per part d'uns treballadors que gairebé sempre tenen unes condicions més aviat precàries.
Més notícies: