![Muntatge amb un pla mitjà de Feijóo en blanc i negre alçant el braç i un dit amb un pla mitjà curt en color d'Alejandro Fernández amb cara seriosa](https://e-noticies.cat/filesedc/uploads/image/post/feijoo-alejandro_1200_800.webp)
El temps corre contra Alberto Núñez Feijóo i ja passa factura al PP català
Génova evita nomenar candidat Alejandro Fernández, però el rellotge segueix corrent i els altres partits ja comencen la seva precampanya electoral sense esperar el PP
Falten 52 dies per a les eleccions catalanes i el Partit Popular encara no té candidat oficial. Tot indica que serà Alejandro Fernández, l'actual líder, però Alberto Núñez Feijóo evita fer-ho públic. En un inici intentava buscar algun substitut de garanties –cosa que sembla no haver trobat–, mentre que ara no sap com confirmar-lo sense semblar que ha perdut la partida. El problema, tant per a Feijóo com per als populars catalans, és que el temps corre, els altres partits ja estan fent campanya i ells continuen esperant.
El discurs oficial de Gènova és que s'està pactant amb Ciutadans les condicions per a una coalició electoral. Tots dos partits concorrerien junts i se sumarien a les llistes personalitats de l'entorn constitucionalista de Catalunya. El que passa és que tenen poc temps per confirmar la coalició i des de Barcelona no agrada que la decisió es prengui a Madrid. En aquest context, Alberto Núñez Feijóo podria trobar una sortida al seu propi laberint: ell decideix les condicions de l'acord amb Ciutadans, però Alejandro Fernández és el candidat.
Mentrestant, Ignacio Garriga ja exerceix com a candidat in pectore de Vox i s'ha llançat pel vot constitucionalista. Les perspectives del partit d'Abascal a Catalunya no són dolentes i competirà amb el PP per a un espai polític a l'alça i que a més a més es vol repartir els escons de Ciutadans. Cada dia que passa el PP sense candidat oficial a Catalunya és un autogol, cosa incomprensible quan són a les portes d'un resultat electoral òptim.
![Plànol mitjà d'Alejandro Fernández de perfil, parlant des del faristol del Parlament de Catalunya amb un vestit marró Plànol mitjà d'Alejandro Fernández de perfil, parlant des del faristol del Parlament de Catalunya amb un vestit marró](/filesedc/uploads/image/post/alejandro-fernandez-parlament_1200_800.webp)
Les bases, amb Alejandro Fernández
Tres de cada quatre juntes locals del PP català són al costat d'Alejandro Fernández. Regidors populars i diputats catalans han mostrat el seu suport a les xarxes amb l'etiqueta #YoConAlejandro. Fins i tot Esperanza Aguirre ha parlat públicament a favor del de Tarragona. El problema és que a Gènova no obliden el pols que va presentar i creuen que el seu actual president a Catalunya no casa amb determinats sectors catalans, com Foment o la Cambra de Comerç.
L'estratègia de Feijóo passa per un PP catalanista, a l'estil del seu paper a Galícia, cosa que Alejandro Fernández ni vol ni pot representar. El líder català creu que la formació ha de ser dura amb el processisme, més ara després de la llei d'amnistia i els seus acords amb Pedro Sánchez. Feijóo representa una moderació que a Catalunya s'entén en certa manera com a rendició.
![Pla mitjà d'Alberto Núñez Feijóo amb els braços plegats i amb cara de pocs amics i un pla mitjà d'Alejandro Fernández parlant Pla mitjà d'Alberto Núñez Feijóo amb els braços plegats i amb cara de pocs amics i un pla mitjà d'Alejandro Fernández parlant](/filesedc/uploads/image/post/feijoo-fernandez_1200_800.webp)
El que queda clar és que l'estratègia de Madrid està molt lluny de la de Barcelona i aquí Alberto Núñez Feijóo té un problema. Si fa fora Alejandro Fernández, haurà d'explicar molt bé per què, més ara que el tarragoní gaudeix de popularitat i bones perspectives electorals. Si el manté, però triga dies, està donant via lliure a altres formacions per esgarrapar vots i qüestiona el lideratge del candidat.
En política, deixar les decisions per més endavant mai no porta bons resultats. El lideratge no vol dir mà de ferro o exigir servitud, ben al contrari. Feijóo ha d'entendre que Alejandro és un actiu del PP català, segurament amb els dos alcaldes que té, el més important. Els invents improvisats i per venjança mai no funcionen.
Més notícies: