![Imatge de Pere Aragones amb la mà a la barbeta, assegut al seu escó del parlament de catalunya](https://e-noticies.cat/filesedc/uploads/image/post/aragones-reflexivo-parlamento_1200_800.webp)
Pere Aragonès es queda sol
Les seves ocurrències sobre el referèndum no prosperen
Avorreix el processisme fins i tot els processistes? Segons sembla, és així. Per què? Doncs perquè la proposta d'un referèndum pactat 'a l'escocesa', amb 'Clarity Act' estil Québec inclosa i “desvinculat” de la investidura han generat menys consensos. Pilar Rahola se'n burla, la CUP s'enfada, a Junts tiren d'octubrisme per dir que el President vol "enterrar l'1-O". Tan poc entusiasme desperta l'assumpte que fins i tot Alejandro Fernández fa llenya d'un arbre que, encara que no ha caigut, té pinta que segur que tomba, tomba, tomba...
El mateix treball presentat a una altra convocatòria
Francesc de Dalmases, el molt controvertit escuder de la no menys controvertida Laura Borràs, era dilluns al matí un dels primers a posar el dit a la nafra. Segons ell, la proposta d'Aragonès i ERC no és més que una reelaboració de l''Acord de Claredat' que el Parlament ja "va tombar" fa cosa d'un any. És, en concret, el mateix treball de fi de curs i suspès però, aquesta vegada, presentat a la següent convocatòria.
Altres veus: des de la CUP fins al PP
Laura Borràs, que ja sap que el seu cas no entra a l'amnistia, no diu res. Porta, de fet, sense tuitejar res des del juny. Qui sí que ho ha fet és la Pilar Rahola, bona amiga seva. Explicava la tertuliana, també aquest 16 d'octubre que, a ella, això de l'Acord de Claredat li sembla cada cop "més estrambòtic".
Més didàctic va ser Carles Riera, de la CUP. Per Riera, posar “en mans de l'Estat” el referèndum “és un error”.
Al final, ja durant la sobretaula del dilluns 16, es va sumar a fer llenya de l'arbre en procés de caiguda Alejandro Fernández. El ningú sap encara per quant de temps president del PP català va ser, com acostuma i quan els processistes van a la pista, agut, despietat i, també, un punt bromista. El de Tarragona, en concret, no va poder evitar preguntar-se una cosa que hi ha Catalunya -o potser tota- vol saber. Si l'1 d'octubre era "vinculant i definitiu", a quin fi tot aquest debat?
Més notícies: